l 1821 nærmet Spanias 300 år lange styre over Mexico seg slutten.
Opprøret under general Santa Anna spredde seg også til California.
Bøndene ville se guvernør don Rafael Monteros blod.
Montero ble beordret til Spania, -
- men han nektet å gi fra seg makten uten et siste avgjørende oppgjør.
Det er min tur, Alejandro. Jeg vil se.
- Skjærer dere hull i vognen min? - Unnskyld, men vi ventet på Zorro.
- Gå hjem, muchachos. - Tror De han kommer, señor Lopez?
Noen tror det, i hvert fall.
Joaquin, Alejandro ... En gang lagde jeg kister til foreldrene deres.
Jeg vil ikke lage kister til dere også. Kom dere av gårde.
Alejandro, Joaquin ... Dette er ikke noe for dere. Gå til misjonen.
Don Montero, hvorfor er De fortsatt her?
Ta det med ro, don Luiz.
Santa Anna er 5 km fra byen. De må komme Dem vekk.
Spanias regjering takker Dem for Deres tro tjeneste.
Denne jorden er Spanias eiendom.
Den blir snart Mexicos eiendom med mindre jeg overdrar den til Dem.
Godseierne er gode skattebetalere. Santa Anna vil oppfylle deres krav.
Jeg har delt California likt mellom alle godseierne. Alle skal ha sitt.
Få barna vekk fra torget!
Barna må aldri se det vi gjør.
Jeg vil se! Sett meg ned!
Zorro?
Jeg så ham. Jeg så Zorro. Kom!
- Hvem risikerer De livet for? - Aner ikke.
Tre tilfeldig valgte bønder.
Hvor er han?
Kom.
Jeg takker dere, mine herrer.
Unnskyld meg. Jeg går glipp av min egen fest.
Drep ham!
Vil De drepe tre uskyldige menn for å få tak i meg?
Jeg ville drepe 1 00 uskyldige menn for å se deg død.
Tre menn, tre sår. Et lite minne fra Mexico, Rafael.
Ikke kom tilbake.
Tornado, gamle venn. Du begynner å bli for gammel til dette.
Ja, jeg også.
- Er hun varm nok? - Ja, jeg la på et ekstra teppe.
Men den gode prinsen var ikke redd. Han holdt stand mot hundre vakter.
Så hoppet han ned på balkongen og holdt sverdet mot kongens hake.
"Vil De drepe tre uskyldige menn bare for å få tak i meg?"
"Ja."
Plutselig slo lynet ned og torden rystet hele trakten.
Den onde kongen stirret på den gode prinsen og sa ...
- Noe jeg har glemt. - Og hva gjorde den gode prinsen?
Han hoppet fra balkongen ned på sin trofaste Tornado -
- og red hjem til sin vakre kone Esperanza og sin datter Elena -
- for aldri å gjøre noe så tåpelig og farlig igjen.
Hun elsker å høre historiene dine.
Hun liker bare å høre stemmen min. Snart har hun ikke tid til eventyr.
Jeg blir aldri lei av dem. Hvorfor skulle hun?
Esperanza ...
Hun har din styrke allerede. l dag ødela hun leirhesten sin.
Diego ... Diego, du lovet.
Ikke flere kvelder med venting og bekymring.
Spanjolene drar hjem. l dag red Zorro for siste gang.
Nå skal vi bli gamle sammen, sammen med våre fem barn.
- Fem? - Ja. Er det ikke nok?
Jeg elsker deg.
Doña de la Vega ... Like vakker som alltid.
Don Rafael, for en ære. Guvernøren i mitt hjem.
- De må bli til middag. - Jeg kom for å be om unnskyldning.
Jeg beklager at jeg ikke kunne forsvare landet mot bøndene.
Jeg beklager at De ikke elsker meg og at jeg må ta Deres mann fra Dem.
Grip ham.
Blod lyver aldri ... Zorro.
De har forrådt Deres land og Deres klasse. Før ham bort.
Vent!
Nei!
Jeg ville aldri la henne komme til skade.
Hun var aldri Deres å beskytte.
Elena ...
De skal få leve med vissheten om at De har mistet alt De har kjært.
De skal lide som jeg har lidd. Deres barn burde ha vært mitt.
Elena!
La meg få holde henne. La meg få holde henne!
Rafael!
Hun har sin mors øyne.
Rafael! De blir aldri kvitt meg!
20 ÅR SENERE
Jeg fulgte dem tett og fant dem slutt
så betal meg dusøren nå for ...
ingen er så tøff som Jack ingen er så tøff som Jack.
Dere begynner å lære det. Sang kan lette deres forferdelige byrde.
Kom én, kom alle, og få deres livs sjokk!
Se de beryktede Murrieta-brødrene. Bankranere, hestetyver, -
- banditter, folk av verste slag. Kom nærmere!
Garcia ... Det er Murrieta-brødrene.
Kom her.
Får jeg lov, amigo?
Disse mennene er nå i korporal Armando Garcias varetekt.
- Du kan kreve dusøren i Tlaxco. - Ikke før okser går med mamelukker.
- Hvor mye er vi verdt? - Alt inklusive ... rundt 200 pesos.
200 pesos? Er det alt? Usle 200 pesos per stykk?
- Vi kaster bort tiden. - Det er 200 pesos for dere begge.
Hva? Er du gal? Ikke ta det imot, Jack.
Rører du broren min igjen, dreper jeg deg.
Han gjør det.
- Jeg trodde du var bundet. - Det er fordi du er dum.
Kast våpenet!
- De har et pengeskrin på vogna. - Vi vet det. Det er derfor vi kom.
Og jeg, legenden Trefinger-Jack, er ikke nevnt engang.
Det var min idé å kidnappe ordføreren fra utedassen hans.
Jeg er ryggraden i denne banden. Uten meg faller den sammen.
Amigos, adiós.
Løp!
Opp!
Løp ...
Løp.
Du skal vite at jeg betrakter dette som en ære.
Grav ned liket. Legg hodet i en sekk.
Naturligvis har jeg følelser for deg ...
Ja, ja, men skynd deg. Gjem deg på låven.
Han kommer.
Hva vil dere? Vær så snill! Ikke rør meg! Hvem er dere?
Don Rafael.
Hør etter ...
Hvis noen av dere er eller har vært den maskerte mannen kalt Zorro, -
- så tre frem nå.
Jeg er Zorro.
- De tok masken min. Jeg er Zorro. - Ti stille, gamle tåpe!
Jeg er Zorro! Jeg er mannen dere leter etter.
Løgner! Alle kan se at du er for høy.
Få ham ut før han begynner å stinke.
Fant De ham?
Han er død.
Tilbake til båten. Jeg trenger søvn før dagen i morgen.
Guvernøren er tilbake!
- Luiz ... - Rafael. Det er lenge siden.
- Altfor lenge siden, min venn. - De kalte meg Deres yndling.
Betrakt dette som en tåpes unnskyldning for at jeg tvilte.
Kom. Folk er samlet for å ta imot Dem.
- Don Pedro. - Don Rafael, velkommen.
Don Hector. Don Julio.
Mine herrer.
Takk, takk!
Jeg vet at dere ikke er glade for å se meg, så slutt komediespillet.
Jeg vet at dere er blitt betalt, ja, selv truet, for å ta imot meg.
Jeg forstår dere godt.
Hvorfor skulle dere bry dere om noen av deres ledere, nye som gamle?
Spanjolene undertrykte dere, mexicanerne ignorerte dere.
Og godseierne ...
Godseierne nøyer seg med å bedra dere og lyve for dere.
Hvem i hele deres historie har noensinne hjulpet dere?
Zorro! Zorro kjempet for folket.
Ja, Zorro ...
Hvor er den maskerte vennen deres nå, padre?
Han har ikke vist seg på 20 år. 20 år!
Californias folk, det er på tide å ta vår skjebne i egne hender.
Ikke som spanjoler eller mexicanere, men som californiere!
Jeg står her foran dere i dag uten maske.
Bare med et høytidelig løfte om at jeg aldri vil svikte dere.
Og dere har mitt ord på -
- at jeg vil støtte dere i kampen for et selvstendig California!
Far!
Mine herrer, får jeg presentere min datter Elena.
Takk.
- Hva er det? Jeg kjenner duften. - Den heter Romneya.
Men den vokser bare i California. Dette er jo første gang De er her.
Mer whisky.
- Eller hva du kaller dette. - Pengene først.
Pengene først ...
Vent!
- Hva med denne? - Sølv!
Ja, sølv. Det fineste som fins.
- Hvor har du den fra? - Det angår ikke deg.
Hvor har du den fra?
Det var min brors. Han er død.
- Jeg er lei for det. - Hvorfor skulle du være det?
Du burde ikke bytte den mot et enkelt glass whisky.
Tror du jeg kan få to?
Hvem er det?
- Det er mannen som drepte min bror. - Du er full. Du er sjanseløs.
Unna, gammel'n!
Vil du prøve igjen? Ingen årsak.
- For hva da? - For at jeg reddet livet ditt.
- Jeg hadde drept ham. - Nei, han er trent i å drepe.
Du er visst trent i å drikke. Du ville dø på stedet, min venn.
Hvem skulle hevne din bror da?
- Jeg har aldri tapt en duell. - Bare til en gammel krøpling.
- Hva heter du? - Alejandro.
Som ordtaket sier: "Når eleven er klar, dukker lærermesteren opp."
Vil du drepe ham, kan jeg lære deg hvordan du tar en ærefull hevn.
- Og overlever. Men det vil ta tid. - Hvorfor vil du hjelpe meg?
Fordi en gang for lenge siden ...
... gjorde du det samme for meg.
Det er utrolig. Jeg trodde aldri jeg skulle stå her i revens hule.
- I Zorros hule. - Det var her Zorro trente.
Hvor har du vært i alle år? Jeg trodde du var død.
Jeg var død. Mer er det ikke å si om den saken.
Jeg husker siste gang jeg så deg. Du sloss mot hundre mann på torget.
Du var den største fekteren som noensinne har levd.
Montero var Californias guvernør. Husker du ham?
Rafael Montero. Husker du ham?
Ja. Soldatene hans drepte mange.
Og han var Zorros svorne fiende. Din, altså.
- Montero er tilbake. - Bra. Da kan du drepe ham.
Nei, det er for mange komplikasjoner.
Hvilke komplikasjoner?
Vi kommer visst ikke til å snakke så mye.
Montero har en plan for California.
Ellers ville han ikke ha ansatt kaptein Love.
- Vi må finne ut hva planen er. - Og så?
Hvis du er klar, skal vi begge utfordre våre skjebner.
Da setter vi i gang!
- Kan du bruke det der? - Ja. Det stikkes inn i fienden.
Dette vil kreve mye arbeid.
Dette er en treningssirkel. Sirkelen blir din verden, ditt liv.
Inntil jeg sier noe annet, er det intet utenfor den.
Kaptein Love eksisterer ikke før jeg sier at han eksisterer.
Når du blir bedre med sverdet, går du videre til en mindre sirkel.
Hver nye sirkel bringer deg nærmere din motstander og din hevn.
- Den delen liker jeg. - Skal vi?
Sakte. Angrip sakte. Angrip.
Sakte. En gang til. Sakte.
Sakte ... Bra!
- Bra. Det er bra. - Takk.
Angrip.
Bra!
Og nå litt å drikke.
Perfekt. En gang til.
En, fem, tre!
Seks, fire, to!
Og støt!
Første leksjon: Angrip aldri i sinne.
Andre leksjon ...
- Bli med meg. - Hva er det?
- Hva er tredje leksjon? - Å komme til fjerde leksjon.
En gang til?
- En svart andalusier. Prektig. - Den ligner din gamle Tornado.
Rolig, rolig.
Fordømte hest! Hva driver du med?
Vi ses i kveld.
Zorro, du har aldri sett bedre ut.
Vær forsiktig, señorita. Det er farlige menn overalt.
Ser De noen, så pek dem ut for meg.
Hør her ... Du skal få æren av å bli min hest.
Slutt, for Guds skyld!
Vi er én sjel.
Stopp!
Kom igjen!
På ham!
Drep ham.
Zorro! Legenden er tilbake!
- Beskytt meg. De kjenner meg ikke. - Zorro? Selvsagt kjenner jeg Dem.
Er det virkelig Dem? Årene har vært skånsomme mot Dem.
Vi har ikke tid til å prate nå. Vær så snill, fader. Skjul meg.
Akkurat som i gamle dager.
Padre, er det Dem? Er alt i orden? Det høres ut som et slag der ute.
Ingen fare, mitt barn. Du er trygg i Guds hus.
Naturligvis, padre.
Tilgi meg, jeg har syndet. Det er tre dager siden mitt siste skrifte.
Hvor mange synder kan man begå på tre dager? Kom tilbake senere.
- Unnskyld? - Hør her, señorita ...
Nei ... Bare fortsett.
- Jeg har brutt det fjerde budet. - Har du drept noen?
- Nei, det er ikke fjerde bud. - Naturligvis ikke.
På hvilken måte brøt du det helligste av alle budene?
- Jeg vanæret min far. - Kanskje din far fortjente det.
- Hva sa De? - Jeg sa ... fortell mer, mitt barn.
Jeg prøver å oppføre meg som far vil.
- Men mitt hjerte er for vilt. - For vilt?
- Ja. - Kan du forklare det litt nærmere?
Jeg hadde urene tanker om en mann. Om en banditt som bar svart maske.
- Hadde han en mørk stemme? - Ja.
- Kjekk på en markert måte? - Jeg så bare halve ansiktet.
Men noe i blikket hans fanget meg.
Jeg følte meg varm overalt.
Lysten?
Ja, lysten.
Tilgi meg.
Jeg tilgir deg.
Let ved alteret!
Gjennomsøk alt. Kapellet, loftet, presteboligen ... let overalt.
- Dette er et Guds hus. - Vi er borte når Han kommer hjem.
Señorita, De har ikke gjort noe galt.
Eneste synd ville være å fornekte hva Deres hjerte virkelig føler.
Gå.
Elena!
- Hva gjør De her? - Jeg skrifter.
For hvem? Presten er her.
Vær vennlig å trekke tilbake, Elena.
Av respekt for frøken Montero tar jeg hånd om Dem senere.
Hest. Kom her.
Blackie. Thunder. Storm.
Idiot, kom her!
Jeg advarer deg. Jeg skaffer en annen hest.
Vel?
Hva synes du?
Jeg tok den svarte hingsten, jeg risset inn en "Z" ...
Folk vet at Zorro er tilbake.
Tror du hestetyveri gjør deg verdig til å bære den masken?
Vær forsiktig.
Du er en tyv, Alejandro. En ynkelig klovn.
Zorro var folkets tjener, ikke en lykkeridder som deg.
En bajas.
- Zorro gjorde det som trengtes. - Nå er det bruk for ham igjen.
Jeg ba ikke om din hjelp. Jeg kom for å lære å slåss.
For å få din styrke og ditt mot.
Nå som jeg bruker det, kritiserer du meg?
Jeg skal si deg en ting. Jeg er lei av dine formaninger!
Jeg er lei av å vente på at du skal si at jeg er klar.
Jeg har mitt eget regnskap å gjøre opp, et nytt liv å finne.
Jeg trodde jeg kunne gjøre det her, men jeg tok feil.
Alejandro!
En garde.
Velg ditt våpen.
Montero har invitert alle godseierne i California til en bankett.
Vil du gjøre nytte, kan du gjøre dem selskap som spion.
- Jeg tror ikke jeg forstår. - Du blir bedre og bedre, Alejandro.
Men jeg må gi deg noe som ligger langt utenfor din rekkevidde.
- Og hva er det? - Sjarm.
Og hva er det?
Overbevis Montero om at du er en gentleman, -
- og så slipper han deg inn i sin krets.
Jeg?
En gentleman?
- Det vil kreve mye arbeid. - Ja ...
Se. Jeg ser ut som en sommerfugl. Dette er det dummeste jeg har gjort.
- Neppe. - Vi klarer det aldri.
Jo da. En edel herre er en mann som sier én ting og tenker noe annet.
- Hva om Montero gjenkjenner deg? - Montero er en adelsmann.
Han vil aldri se en tjener i øynene. Hør etter ...
Hør etter!
Det viktigste av alt: Ikke la godseierne gå fra bordet uten deg.
- Lykke til i kveld. - Takk.
Rank rygg. Sjarm.
Sjarm.
Don Rafael Montero? Jeg er don Alejandro del Castillo y Garcia.
Den spanske hoffhilsen. Jeg har ikke sett den på årevis.
- Min far holdt på etiketten. - Hvem er Deres far?
- Don Bartolo del Castillo. - Jeg har aldri møtt ham dessverre.
Jeg kom fra Spania i forrige uke via Paris, Lisboa og San Francisco.
Jeg inspiserer min families jord.
Dronning Isabella av Spania har vært meget generøs mot oss.
Meget imponerende. Hva bringer Dem hit?
Jeg hørte at De var i California, og Hennes Majestet lovpriser Dem.
Jeg trodde jeg falt i unåde ved hoffet da California ble tapt.
Bare i visse kretser.
Hennes Majestet vet at de ulykkelige hendelsene ikke var Deres feil.
Og dette skulle være et mulighetenes land for en mann med visjoner.
- Er De en mann med visjoner? - Jeg søker en visjon.
Men jeg ser at jeg kommer ubeleilig. Skal jeg komme tilbake senere?
Nei, det ville være en ære hvis De vil delta.
Æren er helt på min side.
Får jeg presentere min datter Elena.
En fornøyelse.
Jeg har dessverre ingen gave til vertinnen. Men vent litt.
- Takk. - Ingen årsak.
Kom igjen, Bernardo. Señorita. Caballero.
Don Alejandro?
- Vi ser Dem gjerne ved vårt bord. - Med største glede, señorita.
Don Alejandro, så fint at De kom.
Får jeg presentere don Alejandro del Castillo y Garcia fra Spania.
Dette er kaptein Harrison Love. Ingen godseier, men en åndsfrende.
Var det ikke De som jaget en legendarisk banditt?
- Han var neppe legendarisk. - Så De fikk ham?
- Det er bare et spørsmål om tid. - Banditten kan være flyktet.
Men vi andre tenker oss nøye om før vi skrifter.
Takk.
Don Hector, jeg er ikke enig. Inntil folket får frihet og selvstyre, -
- vil vi få se mange flere Z-er risset inn i veggene.
Don Alejandro, hva mener De?
Jeg mener ... Sauer vil alltid trenge en hyrde.
Men ikke denne Zorro-typen.
Han bærer nok maske for å skjule sitt skallete hode og fæle ansikt.
- Noen kaller ham en helt. - Heltemot er en romantisk illusjon.
- Akkurat som edelhet? - Det holder, Elena.
Heltemot er noe man kan strebe etter.
All den fektingen og skytingen og farting rundt på hest -
- gir meg hodepine. Det er neppe en gentlemans verv.
Og hva er? Klatre inn og ut av vogner?
Nei. Det er å øke sine aktiva for å gi damer et bekymringsfritt liv.
Damer som Dem.
En kvinnes oppfatning av politikk. Hva kan jeg si?
Vi er vel på fest. Får jeg æren av en dans med Dem, Elena?
Med glede.
- Ja? Leter De etter noe? - Følelsen av hverdagens mirakel.
Jaså? Let et annet sted. Damen og jeg prøver å danse.
De prøver, hun lykkes.
Tilgi meg, kaptein. En skamløs spøk.
Jeg håper ikke det blir den siste. Don Rafael vil snakke med Dem. Nå.
Vil De danse noe mer krevende, eller er De ikke oppgaven voksen?
Tvert imot.
Jeg tenker bare på Deres avsmak for svette.
Det er slik man danser i Madrid for tiden.
Deres datter er en livlig danser.
Livlig? Takk for at De er så taktfull.
- Jeg beklager hvis De ble krenket. - De trenger ikke unnskylde.
Hun er ung og impulsiv, men også utrolig vakker.
Og hun har sin fars bydende vesen.
Don Rafael ...
Som Hennes Majestets rådgiver i økonomiske spørsmål -
- ville det være meg en glede å introdusere dere begge ved hoffet.
Bli med oss utenfor. Det er noe jeg vil vise Dem.
En visjon.
Californias godseiere.
Vi husker alle tiden da vi hersket over denne provinsen.
Vi nøt stor respekt og samlet enorme rikdommer.
Men vi avgjorde aldri vår egen skjebne.
Tiden er kommet til å kreve tilbake det som alltid burde ha vært vårt.
Mine venner ...
Jeg gir dere Den selvstendige republikken California.
Hver mann her skylder Dem noe. Jorden De ga oss gjorde oss rike.
Men vi må sette spørsmålstegn ved Deres motiver.
Da De ankom på standen, gjorde De oss til latter.
- Jeg bare leflet for massen. - Og gjør De ikke det samme nå?
De vil ha oss til å gripe til våpen mot Santa Anna.
- Men vi kan aldri beseire ham. - Vi går ikke i krig om California.
Vi kjøper det av ham.
Santa Anna utkjemper en dyr krig mot USA og mangler penger.
Selv alle våre formuer til sammen er ikke nok til å kjøpe provinsen.
- Jeg har en avtale med ham alt. - De lever i en drøm, Montero.
Hvorfor ikke leve i samme drøm sammen?
Møt meg her i morgen. Vi vil ta en liten tur som vil fjerne all tvil.
Kjære venner ... El Dorado!
Gullet tilhører formelt Santa Anna, men han vet ikke om dets eksistens.
Gullbarrene bærer Spanias segl, så han tror de kommer fra Spania.
Begynner dere å forstå?
Om to dager kjøper vi provinsen av Santa Anna.
For gull fra hans egen jord.
- Hvor fant dere alle de menneskene? - Hvor vi ville.
Genialt.
Det er et ledd i utvinningen. Før lå det på bakken, men nå må vi sprenge.
Så dette er Californias fremtid?
Dette er min visjon, ja.
Her oppe! Dere er sannelig et syn for guder!
Fullvoksne gribber som går omkring som ordentlige mennesker.
Velkommen! Velkommen til Helvetes utedass!
De kaller oss "de forsvunne", men vi er ikke akkurat forsvunnet.
- Vi er bare vanskelige å finne. - Vent! Jeg kjenner deg.
Det gjør du sikkert, treskalle. Jeg er den legendariske Trefinger-Jack.
Og dere er en gjeng mordere -
- kledd i fancy, velduftende munderinger.
Han er bare en simpel tyv.
Så simpel som man kan bli. Men jeg er ingenting i forhold til deg.
Jeg stjeler gull og penger, men du stjeler menneskers liv.
Jeg forbanner deg! Og den hesten som førte deg hit!
"Treskalle"?
Er det noe som morer Dem, kaptein?
Det er merkelig ...
Det er andre gang jeg skyter ham mens han flyr gjennom luften.
Don Alejandro! Jeg må snakke med Dem i enerom.
- En annen gang, kanskje. - l dag. l enerom.
God dag, Bernardo.
God dag, señorita.
- Stemmen Deres er så beroligende. - Han er fyrig. Det roer ham ned.
Ja, jeg forstår.
Hvor lenge har De vært i don Alejandros tjeneste?
Av og til føles det som en evighet. Unnskyld.
Ingen fare, Bernardo. Jeg skal ikke si noe.
Don Alejandro forvirrer meg.
Av og til virker han så arrogant og overlegen.
Men når han ser på meg og når han danser med meg ...
Det er som to vidt forskjellige menn.
- De ligner Deres mor. - Hvordan vet De det?
Vel ... Jeg ser ikke mye av don Rafael i Dem.
Far vil at jeg er mer som henne.
- Min mor var veldig korrekt. - Er det slik han beskriver henne?
- Ja. Iblant tror jeg ham ikke. - Hun var mer som Dem.
Kanskje. Det ville være en måte å kjenne henne på.
Min niñera sa en gang at de døde kan se en i måneskinn.
Som ung snek jeg meg ut om natten og red rundt i Andalucia.
Jeg vinket mot himmelen så hun skulle vite at det var meg.
- Hvordan døde hun? - Da hun fødte meg.
Far snakker sjelden om henne. Han synes vel det er for vondt.
Ja ...
Jeg vet hvordan det er å miste en som står en nær.
En datter. For lenge siden.
Når jeg ser Dem, husker jeg hvordan det var å være far.
- Deres mor ville være stolt av Dem. - Takk.
Jeg må spørre ... Har vi møtt hverandre før?
Nei, hvorfor tror De det?
Det er rart ... Stemmen Deres virker så kjent.
Jeg har ikke vært i Spania siden før De ble født.
Naturligvis. Vel, det er en behagelig stemme.
Takk.
- Adjø, Bernardo. - Adjø ...
... Elena.
Visste De at indianere i Peru åt sine fiender for å få deres krefter?
Øynene var særlig ettertraktet.
Å kunne se gjennom en fiendes øyne er en verdifull ting.
Hva tenker jeg på ... Vil De ha noe å drikke?
Ikke? En annen årgang, kanskje?
De er et sykt menneske.
Hoder og hender på glass kan nok se litt merkelig ut.
De burde i hvert fall avskjedige Deres husholderske.
- Hvem er han? - En fiende.
Han har en bror der ute som går samme skjebne i møte.
Jeg ønsker Dem lykke til.
- Skål for Deres helse. - Murrietas bror eller ei ...
De er mer enn De utgir Dem for å være.
En dag vil jeg kanskje få se hvordan jeg ser ut gjennom Deres øyne.
Det er pent.
Hvor mye koster det?
Det er en gave. For å hedre Deres mor.
- Hun elsket Deres mor. - Nei, hun tar feil.
Min mor døde for lenge siden i Spania.
Hun sier at De er datter av Esperanza og Diego de la Vega.
Hun var Deres barnepike. Hun hengte blomster på Deres vugge.
Beklager, jeg kan ikke ta imot det.
Alejandro ...
Hør på meg. Kan du finne tilbake til gruven?
Nei.
Vinduene i vognen var tildekket.
- Han stoler ikke på godseierne. - Det gjør ikke jeg heller.
Du må bryte deg inn i skrivebordet i Monteros arbeidsværelse i natt.
- Finn ut hva planen hans er. - Folk i den gruven dør.
Men alt jeg kan tenke på er kaptein Love.
Han kommer tidsnok inn i sirkelen din.
- Jeg savner broren min. - Han er død! Skyv det til side.
Hvordan?
Hvordan kan jeg gjøre det som trengs når alt jeg føler er hat?
Du skjuler det.
Med denne.
Santa Anna går med på å avslutte handelen i overmorgen.
Men han insisterer på at vi leverer gullet 8 km nord for byen.
På trygg avstand fra gruven. Jeg forutser ingen problemer.
Si at vi aksepterer. De har gjort det bra, Luiz.
Skål for Den selvstendige republikken California.
Don Rafael!
Har De sendt folk opp i åsene og doblet vaktholdet på muren?
- Det er tross alt bare én mann. - Nei, for pokker! Det er Zorro.
Og han vet om gruven. Ellers ville han ikke ha vært her.
- Hvordan kan han vite om den? - Det spiller ingen rolle.
Oppdager Santa Anna at vi har betalt med hans eget gull, slakter han oss.
Forstår De det?
Da må vi tilintetgjøre bevisene. Sprenge gruven og begrave den.
- Hva med arbeiderne? - Alle bevisene. Ingen vitner.
Lås inn papirene.
Vakter!
- Den omdebatterte Zorro. - Nei, den legendariske Zorro.
Kast våpnene! Si det til dem.
Gjør som han sier.
Tillat meg ...
Kom. Stopp!
Ansiktet mot vinduet.
Bøy dere ned og ta på tærne.
Bøy dere ned!
Unnskyld meg, kaptein Love. Takk.
Drep ham!
God morgen, señor.
- God morgen, señorita. - Gi det tilbake.
Hva du enn har stjålet fra min far, så gi det tilbake til meg!
Nei.
Hold opp.
Jeg har ikke tid til å gi Dem grundig kurs.
Jeg har fått et grundig kurs siden jeg var fire.
Ikke så verst.
Slett ikke så verst.
Dette gjør det vanskeligere. Señorita ...
Ikke rør Dem.
- Overgir De Dem? - Aldri.
- Men jeg kan skrike. - Jeg forstår.
Av og til har jeg den virkningen på folk.
Unnskyld.
Farvel, señorita.
- Hva skjedde? - Jeg fektet med Zorro.
- Gjenkjente du ham? - Nei, men han var ung og sterk.
- Han var veldig sterk, far. - Sterk?
Ja.
Hoppla!
Kom igjen!
Her er kløften. Det er der gruven er.
De har 25-30 vakter, maks.
- Ikke noe Zorro ikke kan klare. - Jeg blir ikke med deg.
Jeg blir ikke med deg.
Det er noe jeg må gjøre. Noe personlig.
- Hva med fangene? - Jeg kan ikke gjøre mer for dem.
- Du vil ikke, mener du. - Jeg ga mitt liv for dem.
Min kone ble myrdet og mitt barn oppfostret av min dødsfiende.
Montero?
Elena ...
- Hun er din datter. - Ja, hun var det.
Så du vil bare ta din hevn?
Nei, min datter også. Og ikke lat som om hun ikke betyr noe for deg.
Det gjør hun. Men du lærte meg å se bort fra personlige følelser.
- Var alt det løgn? - Du er for ung til å forstå.
Til å forstå hva? Svik?
Alt arbeidet, all treningen, alle kloke ord ... til hvilken nytte?
For å smile min brors morder opp i ansiktet mens du lager egne planer?
Jeg lærte deg alt du trenger for å overleve, Alejandro.
Nå må jeg se inn i mitt eget hjerte.
Elena er alt jeg har. Jeg akter ikke å miste henne igjen.
Hva med California? Med folket?
De har fortsatt Zorro.
Hele området blir bevoktet. Hvis han viser seg ...
- Er alt i orden? - Har De kartet? Står hæren klar?
- Nei. - Da er ikke alt i orden.
Jeg begynner å lure på om De vil vi skal lykkes.
Jeg tror hesten min kan lede denne hæren bedre enn Dem!
Jeg sa jeg ville finne ham. Det betyr at jeg gjør det.
Kanskje jeg kan spare Dem for bryet. Vær så god, kaptein!
- Hvem er De? - Jeg advarte Dem for lenge siden.
- De blir aldri kvitt meg. - De la Vega.
- Rafael. - Det var ikke Dem jeg så i går.
- Det var don Alejandro. - Ja.
Men mange ville stolt bære Zorros maske.
Det spiller ingen rolle nå. De kan ikke hindre det som skal skje.
Jeg kom ikke for å hindre Dem. Rop på Elena.
Rop på henne.
Kaptein, hent min datter.
Hent henne!
De aner ikke hvor ofte jeg har drømt om dette øyeblikket, Rafael.
Dag og natt i tjue lange år.
Virkelig? Jeg har ikke skjenket Dem en tanke.
- Dør jeg, dør sannheten med meg. - Vi får se.
- Bernardo, hva gjør De? - Fortell henne det, Rafael.
- Fortell meg hva? Hva skjer? - Fortell henne hvem hennes far er.
Hva sier han?
Denne mannen mistet sin datter, og nå krever han å få deg ...
Fortell hvordan hennes mor døde.
De har mistet Deres datter, de la Vega. De får ikke min.
De la Vega?
En kvinne i byen fortalte meg ...
Diego de la Vega?
Far ...?
Navnet betyr ingenting.
Kvinnen sa at min niñera pleide å henge noe på sengen min.
Ja. Hun skulle henge friske blomster.
Nei!
La oss avslutte det vi begynte på den kvelden Esperanza døde.
Slipp sverdet, ellers er jeg nødt til å la Dem skyte.
Selv i min datters nærvær.
Vær så snill.
Det var blomster. Romneya.
Rafael ...
Hun vet det.
Vann!
Lås dem inne!
Luntene brenner. Skynd dere.
Kom igjen!
Vent her!
Sikre vognen. Vær på vakt.
- De la Vega. - Rafael.
Bare ett spørsmål ...
Jaså? Hva da?
Hvordan vil De ha Deres etterlevninger utstilt?
- Nå kan jeg drepe Dem. - Nei!
Slipp sverdet. Slipp det.
Trodde De virkelig at jeg ville drepe mitt eget barn?
Har De savnet meg?
Elena! Få dem ut!
- "M" ... for Murrieta. - To menn ... én død!
De klarer Dem bra. Deres bror ville ha skutt seg selv nå.
Alejandro.
- Er det over? - Ja, don Diego. Det er over.
Ikke for Zorro. Det kommer flere dager og flere strider å utkjempe.
Det er din forbannelse og din skjebne.
Min vakre Elena.
Verden er et merkelig sted.
- Jeg finner deg og mister deg. - Du vil aldri miste meg.
Far.
Du er din mor.
Samme øyne.
Samme munn.
Samme mot.
Alejandro ...
Elena ...
Og slik var det. Lyn kløyvde himmelen.
Torden rystet luften. Og så plutselig var alt stille.
Den store krigeren kjent som Zorro var borte.
Folket ga ham en heltebegravelse, den største noen har sett.
Folk kom fra nær og fjern for å ta avskjed med den tapre kjemperen.
Men ingen fare, lille Joaquin. Så lenge store bragder blir husket, -
- vil din morfar leve videre. Det vil alltid finnes en Zorro.
Og en dag, når det er bruk for ham, vil vi få se ham igjen.
På Tornado, ridende som vinden, med sverdet skinnende i solen.
Hoppende, springende, kjempende som en løve, som en tiger!
Kjempende ...
... så trygt som mulig.
Er det slik du prøver å få barnet til å sove?
Sov godt, min sønn.
Når jeg sover skal jeg drømme om den elegante banditten Zorro.
Men hvilket ansikt skal jeg gi ham?
Han har vært mange ulike menn, men han har elsket deg som dem alle.
Hvordan kan jeg avvise en slik mann?
- Vet du hvor jeg kan finne ham? - Zorro kan være hvor som helst.
Så, så ...
Subtext by DH/SB